Do sada u Izgubljenima...
Mislim da sam dobro. - Rekao sam da ću se pobrinuti za tebe.
Hvala. - I drugi put.
Slušajte me. - Saide. - Nismo sami.
Spavala sam. Pokušao je povrediti moje dete!
Moramo otkriti ko je ko. - Uradićeš spisak stanovnika?
Lens. - Molim? - To ti je ime? - Itan. - Tako je.
Uzimaj ovo. Blagi sedativi. - Misliš da izmišljam?
Na obali je bilo sigurno, ovde nije. - Šta si joj rekao?
Problem! Spisak... Razgovarao sam sa svima. Jedan nije na spisku.
Nije bio u avionu. - Itan?
Nije bio u avionu. - Ko? - Itan. Kanađanin. Nije na spisku putnika.
Gde je? - Ne znam. Video sam ga juče. - Je li neko video Itana?
Otišao je po drva. Prema obali. Je li mu dobro? Šta se dogodilo?
Gde je Čarli? - Molim? - Gde je Čarli? - Otišao je po Kler.
Džek!
Vraćala se na obalu. To je njeno. Šta se dogodilo?
Ne znam. Otisci.
Tri para nogu, svuda okolo. Čini mi se da je bilo i borbe.
Šta je? - Tragovi vučenja. Tu i tu. - Čarli. Bili su zajedno.
Mislim da su oteti.
Kler! Čarli!
Džek! - Kler! - Džek!
Pst!
IZGUBLJENI - Epizoda SVI NAJBOLJI KAUBOJI IMAJU PROBLEMA SA SVOJIM OČEVIMA
Tragovi su još sveži.
Ovo nema smisla. Kako jedan čovek može odvući dvoje ljudi?
Pogrešno pitanje. Ne kako, zašto?
Misliš da je bio Itan? - Čini mi se da je tako, zar ne. - Sam? Kako?
Ne znamo gde su svi naši ljudi i jesu li uopšte naši. - Molim?
Said je rekao da ima drugih. - Rekao je da nismo sami. - To je isto.
Povređen je, ne zna ni gde je bio. - Kažem šta zemlja govori.
Šta kaže, kuda su otišli? - Ne znamo što se događa. - Znamo dovoljno.
Moramo se pripremiti. Možemo se vratiti za 10 minuta,
organizovati poteru, naoružati se. - Kuda su otišli?
Kompenziram. Životni znaci slabe. - Daj. - Pritisak pada. Krvari.
Ne, sredio sam arteriju. - Zastoj srca. - Adrenalin.
Dajte Fibrilator. -Arterija je sređena, zatvorite je. - Fibrilacije.
Napunjeno? - Napunjeno. - Odmaknite se!
Daj. Hajde.
Vrati se.
Proglasi.
Daj, dušo. Hajde. Daj. Možeš ti to. Hajde.
Proglasi, Džek.
Gotovo je. Proglasi.
Proglasi ti.
Pustio si ga samog? - Bez brige, stići ću ga. Šta si čula na obali?
Ništa, niko ga nije vidio. Idem sa tobom. - I mislio sam.
Moramo uzeti vodu i vratiti se na obalu. - Idete u poteru.
Mogu vam pomoći? - Ovo je pusto ostrvo. Nema helikoptera, uzbuna. Kako ćete?
Sledićemo Itanov trag. Niko ne može ići divljinom bez traga.
Savija travu, lomi grančice. Naročito kad ima zarobljenike.
Dobro bi mi došla pomoć ako si sposoban. - Jesam. - Onda krenimo.
Vinsent može nanjušiti nešto Čarlijevo, ja mogu pomoći.
Rekao sam ne. Lok, mnogi od nas ne žele samo sedeti i čekati.
Dovoljno nas je. Bili bismo sporiji. - Skupiću drugu grupu.
Pametno. Mi idemo na sever. Vi idite na jug.
Dođi.
Nisam mislio da ću to doživeti.
Upadneš na moju operaciju, operišeš mog pacijenta.
Nisi morao operisati. - Ja ništa ne moram. - Dabome da ne moraš.
Izabrao sam ovu hitnu proceduru. Pozvali su me kad je počela umirati.
Bio sam gore. - Trebao si i ostati. Kako si saznao? - Sestra me je zvala.
Koja?
Hvala Bogu što ste me ti i anonimna sestra spasili.
Rekla je da ti se tresu ruke. - Nisu... - Probio si joj arteriju.
Doživela je sudar, utroba joj je bila smrvljena. - Pogrešio si.
Pozvali su mene. - Briga me. Pogrešio si.
Držiš mi pridiku? Reci ti meni. Ako si ti bio gore,
a ja sam u restoranu ručao, zašto su pozvali mene?
Koliko si pića popio?
Džek!
Dobro je što se krećeš u krug. Inače te ne bismo pronašli.
Jesi li šta otkrio?
Nisam. -Vrati se u pećinu. Saidova noga. - Previo sam je.
Pronašli ste mene, pa možemo pronaći i Čarlija i Kler.
Imamo li trag? - Ja sam kriv. - Za šta? - Lovio sam sa Itanom.
Nisam primetio ništa čudno. Ali sve šta ja znam o lovu i traganju...
Ko god da je on bio, zna mnogo više. Ako ga stignemo,
ne želim da se nešto desi jedinom lekaru. Vrati se i budi doktor.
Prepusti meni da budem lovac.
Možemo krenuti?
Za mnom.
Pokušavam pomoći, a on kaže da idem na jug. Zar ću mu smetati?
Svi smo napeti. I Lok to oseća. - Pa? Petorica će poći sa mnom
tražiti Čarlija i Kler. Dojadilo mi je da me smatraju
čovekom drugog reda jer ćelavi zna uhvatiti svinju. - Zna mnogo više.
G. Lok je lovac. Zna loviti, pratiti tragove, jedini ima noževe.
Da sam na tvom mestu, ja bih ga slušao.
A ja to ne želim. Jasno?
Ostani sa Harlijem. Možda nisam lovac, ali idem na jug.
I ja sam kod kuće neka vrsta lovca.
Označavamo put kuda idemo. Vezaćemo ovo da se ne izgubimo.
No možeš nas vratiti do logora?
Ako mi se ništa ne dogodi.
Onda ću ja preuzeti obeležavanje.
Onda? - Još ništa. - Ako ne možeš pronaći trag... - Pronaći ću ga opet.
Moramo se odmoriti. Doći sebi. - Odmoriti? Uskoro će četiri sata.
Kad sunce zađe, nećemo moći... -Sad je 16:25. Da, odmoriću se.
Možemo li popričati?
Da li bi te ubilo da ga prestaneš gnjaviti? - Možda.
Prestani. - Šta? - To.
Što se događa?
Nisam joj verovao. Davao sam joj sedative. - Ne možeš...
Rekla je da je neko juri. Da ju je napao. Izgledalo je da bunca.
Mislio sam da joj trudnoća pojačava stres.
Nisam joj verovao.
Džek!
Šta je?
Ovo je poznato? - Čarlijevo. - Misliš da je samo palo? - Ne.
Ostavlja trag.
Otišli su ovuda. - Nisam siguran. Ovde je još jedan trag.
Kako to misliš? - Otisci stopala.
Čarli nam ostavlja trag. Otišli su ovuda. - Možda to nije Čarli.
Ako Itan zna da ga pratimo, možda on ostavlja lažni trag.
Ode u jednom smeru i vrati se po svojim tragovima.
Sad si i ti tragačica? - Puna si iznenađenja.
Imamo dva traga. Razdvojimo se. Ja ću ovaj. - Ne, ostanimo zajedno.
Zašto? Imamo dva traga i dvoje tragača.
Čuvajte se.
Ko je koga oteo? - Čarli i Kler. Misle da ih je Itan oteo.
Itan ih je oteo? - Da. - Zašto? I ko je Itan?
Ne znam. Nije bio na spisku. - Jesi li pomislio da je rekao lažno ime?
To je glupo.
Dobro. Odakle se Itan stvorio? - Možda je bio na ostrvu pre nas.
Imaš bujnu maštu. - Na ostrvu može postojati još mnogo ljudi.
Pleme zlih domorodaca otelo je trudnicu i propalog rokera.
Da, strava mudro.
I zašto slušam vesti od šestogodišnjaka? - Imam 10 g.
Onda je sigurno istina. - Ako meni ne veruješ, pitaj Saida.
Kaže da nismo sami.
Said se vratio?
Crvena majica. - Ha? - Crvena. Gledao si Zvezdane staze?
Ne baš. - Članovi posade koji su odlazili na nove planete
sa kapetanom i tipom šiljatih ušiju, uvek su imali crvene majice.
I uvek su poginuli. - Da? - Da.
Kapetan baš i nije bio vešt.
Čime se inače bavite, g.Lok? - Džon. - Džon. - Pogađaj.
Ili preparirate životinje ili ste plaćeni ubica.
Bio sam šef naplate za fabriku kutija.
Fabrika kutija?
Proizvodili su kutije.
Sigurno.
Uspori. - Rekla si da su otišli ovuda. - Mislim. Nisam vešta kao Lok.
Gde si naučila traganje? Pre bega od policije ili kasnije?
Želim pomoći. - Znaš što bi pomoglo? Iskrenost.
Tata je bio vojnik. Specijalac. U Fort Levisu, država Wašington.
Zajedno smo planinarili. Jednoga dana osam sati smo tražili jelena.
Šuma je bila njegova druga kuća.
To je bilo iskreno. Želiš li ti meni nešto reći?
Hvala što si došao. Sedni.
Šta piše? - Istina. Pacijentkinja je posle nesreće doneta
na operaciju zbog jakog unutrašnjeg krvarenja.
Pridružio si mi se i uprkos junačkih napora, pacijentkinja je preminula.
Sredio si sve osim pacijentkinje.
Nisi je smeo operisati. - Zaista misliš da bi...da nisam mogao?
Učinio si to i pre. - Jesam. Jer sam sposoban za takve odluke.
Kako to možeš reći posle onog od juče? - Nije... - Bio si nesposoban!
Znam svoje granice. - Neću ovo potpisati. - Bio si deo ekipe.
Nisam samo ja u škripcu. Ti si me sklonio! Umrla je pod tvojim nadzorom.
I sam znaš da se na operacijama događaju nesreće.
Odbaciš li ovaj izveštaj i spomeneš li alkohol,
samo će on biti bitan. Oduzeće mi dozvolu. - Tako je.
Znam da sam bio strog prema tebi.
Ali trebalo je kalaj pretvoritu u čelik. Zbog toga si
najdarovitiji mladi hirurg.
Ovo je poziv u kojem je važnije opšte dobro.
Morao sam žrtvovati deo odnosa sa tobom
kako bi hiljade pacijenata preživelo
zahvaljujući tvojim veštinama.
Znam da je dugo trajalo.
Ono juče? Obećavam ti.
Neće se ponoviti.
Posle svega što sam dao...
Nije riječ samo o mojoj karijeri nego i o mom životu.
Hvala, sine. Hvala.
Vidi, vidi. Ne znam imate li vi muslimani karmu,
ali čini mi se da ti je ostrvo sve naplatio.
Šta želiš? - Doktor mi ne da antibiotike pa moram doći po njih.
Čovek manje velikodušan od mene pomislio bi da te može prebiti
bez straha od odmazde. - Ako želiš pokušati, samo probaj.
Ali, napustio sam logor zbog srama. Nisam se hteo vratiti.
Izvini, ponestalo mi je praštanja. Ako nisi hteo, zašto jesi?
Zarobila me je Francuskinja.
Koja 16 god. šalje poziv za pomoć? Živa je?
Bila je na naučnoj ekspediciji. Doživeli su brodolom. - Sama je?
Kaže da na ostrvu ima drugih. - Njenih ljudi? - Ne.
Mislila je da su se svi razboleli. Ubila je celu ekipu.
Ti drugi? Ko su? - Ne znam. Nikad ih nije videla. - Ali zna da su ovde.
Ako joj možeš verovati. - Veruješ li ti?
Možda da, možda ne.
Alu vraćajući se nazad,
čuo sam nešto u džungli oko sebe. - Šta?
Želiš li nešto reći ili ćeš postavljati pitanja na koja nemam odgovore?
Dolazi plima. Trup aviona je u vodi.
Održavao sam tvoju vatru.
Sranje. - Tvoje figure ne mogu ući. - Znam. - Ja bacam. - Jupi!
Treba mi 4 i 3.
Daj samo baci!
To! - Ne! - Ti si.
U redu je. Ni ja nisam bio dobar kad sam počeo. - Nisam početnik!
Bio sam 17. na turniru. - To nije baš neki uspeh. - 17. mesto jeste.
Idemo, dvostruka šestica.
To! - Ma šališ se! - lmam sreće. - Niko nema toliko sreće.
Tata kaže da sam najsrećnija osoba koju je upoznao. - Stvarno?
Ne Majkl, Brajan, moj drugi tata.
To! To! Idemo još jednu, dvostruko ili ništa. - Ne mogu, imam sastanak.
Sastanak? - Da. - Duguješ mi 20.000 dolara! - Dobićeš ih.
15 minuta nismo ništa videli. Šta pratimo? - Moj osećaj. - Super.
Bun, čime se ti inače baviš? - Organizujem posao. - Kakav?
Venčanja.
Majka mi ima firmu. Organizuje venčanja. Ja vodim odeljenje.
Ko ga sad vodi? - Mislim da nije ni bitno.
Sigurno ima ljudi koji to mogu. Privremeno.
Za jedan minut počeće kiša. - Za minut? - Otprilike.
Moraš se vratiti. - Zašto? - Izgubili smo trag, ispred je opasan teren.
Vratićeš se pre mraka. - A ti? - Znam voditi računa o sebi.
Ne idem nazad. - Divim se tvojoj hrabrosti, ali... - Ne idem nazad.
U redu.
U fabrici kutija naučili su te i da prognoziraš vreme?
Mislim da smo imali pravo.
Gde sada?
Džek?
Gde ideš?
Nisi je čula? - Šta? Koga?
Džek!
Ako me ne prestanete pratiti, ubiću jedno od njih.
Razumeš?
Nema više upozorenja.
Plava ekipa u Intenzivnu.
Dr. Šepard. - Andrea?
Ko je čovek sa kojim moj otac razgovara? - Njen muž.
Preti nam tužbom.
Razumem.
Veoma mi je žao.
Džek? Džek!
Dobro si? - Koliko sam bio u nesvesti? - Nekoliko minuta.
Itan. - Šta? - Bio je tu. - Udario si se u glavu. - Ne, bio je tu.
Moraš stati. Kiša je sprala tragove. I ako je bio tu, moraš... Džek!
Neću mu ovo dozvoliti. - Nećeš dozvoliti? - Ne opet.
Jako unutrašnje krvarenje. Pritisak je brzo padao
i pacijentkinji se zaustavilo srce.
Učinili smo sve da je oživimo, ali povrede su bile preteške.
Po mom stručnom mišljenju, a to je sve što imam,
kad su me pozvali, šteta je bila prevelika.
Hvala, Kristjan. Izvini zbog ove formalnosti. - Svakako.
Još jedna sitnica. Znao si da je bila trudna? - Svakako.
Njen muž rekao je to dežurnom. Ali bila je veoma rana
pa smo se više bavili majkom.
U redu. Mislim da smo završili. Izdaćemo zvanično saopštenje.
Moram ispraviti svoju izjavu.
Došao sam na operaciju pred kraj toka. - Džek.
Jedna od sestara rekla mi je da moj otac operiše...
Pijan. - Ovo nije vreme... - Kad sam stigao, moj otac nije bio samo
nesposoban za rad, nego je i prerezao arteriju pacijentkinje
što je, po mom stručnom mišljenju, uzrok krize zbog koje je i umrla.
Ne!
Moramo ga skinuti!
Drži se, Čarli.
Ne mogu dohvatiti! Privuci ga!
Ne diše.
Daj. Diši! Hajde. Čarli! Diši!
Daj!
Hajde. Daj!
Daj!
Džek...
Hajde, Čarli. Daj, Čarli.
Hajde, Čarli!
Daj! Daj!
Daj!
Džek. - Daj. - Džek. - Daj. - On nije... - Daj. - Prestani, neće se...
U redu je. U redu.
Ne. - Džek! - Hajde! - Prestani!
Hajde! Hajde!
Daj! Samo diši. Diši.
Duboko diši. Diši duboko.
U redu je.
Tata!
Vratili su Čarlija, ali otada nije rekao ništa.
Našli su Kler?
Boli li ovo?
Kako disanje?
Moraš popričati sa mnom.
Čim svane vraćamo se da tražimo Kler i potrebna mi je tvoja pomoć.
Reci mi čega se sećaš, bilo čega, kuda ste išli...
Jesi li nešto video ili čuo? - Ništa nisam vidio.
Ništa nisam čuo.
Ne sećam se.
Ničega.
Kler . - Šta?
Samo su nju hteli.
Oni? - Hteli su samo Kler.
Još se nisu vratili.
Ulogorili su se da prenoće.
Ako je tvoj brat sa bilo kim siguran, to je Lok.
Jesmo li izgubljeni? - Ne, nismo izgubljeni.
Nije mi jasno kako još možete pratiti trag.
Mislim da se moramo vratiti.
Ne osećaš? - Šta? - To.
U redu, vraćam se po tragu. - Kako hoćeš.
Bun! Ovo će ti trebati više nego meni.
Šta je to?
Gvožđe. - Možda deo aviona?
Šta bi to moglo biti?
To ćemo mi otkriti.
Obrada prevoda: STEKI